OCR fix & Resync: Xenzai[NEF] www.norsub.com www.undertekster.no www.subscene.com
Kong Uther. En gjest. Hun nekter å oppgi navnet.
Hvem er du?
-Morgan. -Far.
Hora di lever fortsatt.
-Du skal respektere din mor. -Stemor!
-Hva gjør du her? -Jeg kommer for å tilby tilgivelse.
For min mors død, så du kunne sette inn denne hora.
-Du forviste meg, så jeg måtte tie. -Du fikk en utdannelse.
15 år i kloster. Jeg lærte mer enn du kan tenke deg.
Jeg er ditt eneste barn. Hvorfor ønsker du meg ikke velkommen?
Du har vært uten min rettledning for lenge. Jeg har ingen datter lenger.
-Ikke vend ryggen til meg, far! -Du er ikke velkommen her, Morgan.
Adjø. Igraine. Forlat henne.
Uther? Uther!
Hva er i veien? Kan noen hjelpe ham?! Uther!
Hjelp oss!
Unna vei! Åpne portene!
-Flytt dere. -Hjelp ham! Hjelp ham!
Før kongen til gemakkene hans nå!
Jeg er fylt av kjærlighet, for Herren hører min bønn.
For Han har vendt sitt øre mot meg.
Hvilke krefter du enn har, så må du bruke dem nå!
Uther. Du kommer til å dø.
Giften var for sterk.
Lukk hendene dine rundt denne, for Britannias og guttens skyld.
Hans tid er omme.
Merlin!
I begynnelsen var ordet. Og ordet var...Gud, ja!
-Dette er ikke latinstudier. -Nei, men uten tvil tilbedelse.
-Arthur! -Det er umulig!
-Ditt svin! -Kay sa at det var slutt mellom dere!
-Arthur! Det gjorde jeg slett ikke. -Mange takk!
Slutt! Slutt, begge to!
-Jeg burde drepe deg. -Hvordan fant du oss?
Jeg vet hvor du tar med deg jentene dine. Og mine også nå.
-Jeg er sendt for å hente deg. Besøk. -Hva har det med meg å gjøre?
Det var dumt. Jeg tenkte meg ikke om.
Jo da. Du tenkte å prate deg ut av det.
-Det var en feil. Begge gangene... -Hold kjeft! Vær så snill!
Hun er Kleopatra, du er Caesar, og jeg er Marcus Antonius.
-Nei, det er du ikke. -En kvinne må ikke skille oss.
Alt kommer så lett til deg. Du setter ikke pris på det engang.
Hva er det som foregår? Mor? Far?
Han er her.
Så du er gutten?
-Jeg er Arthur. Hvem er du? -Merlin. Han er ikke velkommen!
-Da skal han gå. -Legg ned sverdet.
-Gjør som du får beskjed om! -Kan noen forklare dette?
-Kongen er død. Myrdet. -Og så?
Uther døde uten en ekte sønn.
-Hva har det med oss å gjøre? -Ikke med dem. Du...er Uthers sønn.
Nei. Foreldrene mine står her.
Si det til ham. Si det.
-Han snakker sant, Arthur. -Hvordan kan det være mulig?
Merlin førte deg til oss da du var én uke gammel.
-Vi sverget på å ta hånd om deg. -Hva?
Kongen er død.
Lenge leve kongen.
-Ta løgnene dine, og stikk! -Arthur, Arthur. Gi meg kniven.
Fortell ham hvordan det gikk til. Fortell historien om fødselen hans.
-Detaljene er ikke viktige. -For ham, jo!
Jeg burde sagt det før.
Jeg er så lei for det, gutten min.
Hvil i natt. I morgen drar vi.
-Hvor er hun? -Lady Igraine sørger i sine gemakker.
-Og mennene? -De fleste har dratt.
-Hvem ga ordre om det? -Merlin.
Kvelden etter at din far døde, dro krigerne hans.
Da finner vi våre egne. Bedre og sterkere.
-"Vi"? -Du skal adlyde meg nå.
Takk.
Ta ned bannerne! Ta alle våpen, og finn kjøkkenet! Jeg er sulten!
Portene mine står åpne for deg. Det er unødvendig å bruke makt.
-Var det du som kalte meg hit? -Jeg er Uthers datter og enearving.
Mine menn dreper i dette øyeblikket alle som er lojale mot Uther.
-Hvorfor fikk du meg hit? -For å tilby en allianse. Med meg.
Hvem passer bedre enn deg, kong Lot, min fars mektigste motstander?
-Jeg er immun mot smiger. -Men du kom da jeg ba deg.
-Du har ikke noe å tilby meg. -Jeg har slottet.
Jeg kan sprette deg opp fra magen til strupen og ta det uansett.
Du er lurere enn det. Da blir du en vanlig krigsherre som tar et slott.
-Står vi sammen... -Jeg står alene.
Danner vi et forbund, har vi styrken til å forene kongeriket-
-som konge og dronning.
Det er alt en dronning i slottet. Jeg kan ta henne og få Uthers trone.
-Hun blir snart landsforvist. -Sier du det?
-Du er svært sikker på planene dine. -Det stemmer.
Hva gjør deg så spesiell?
Kommer du nær meg, så dreper jeg deg.
-Ikke kom med tomme trusler. -Hvem er du?
Jeg kjente Uther Pendragon.
Jeg var ved hans side da han døde.
Kongens siste vilje, undertegnet av hans egen hånd.
Med seglet hans som bekrefter fødselen din.
Denne tilhørte faren din. Ta den.
Da du ble født, tok jeg deg og førte deg hit.
Du er av kongelig blod, men Uther var en barbar. Her ble du bedre oppdratt.
Jeg sa hvordan Ector skulle utdanne deg.
Han sverget på å holde deg trygg. De oppfostret deg godt.
Kanskje for godt.
Hvorfor? Hvorfor trenger du meg?
Det får du vite tidsnok.
Jeg lurte alltid på hvorfor du slapp unna med så mye.
-Det gjorde jeg ikke. -Jo da. Du så det bare aldri.
Du er vant til at verden faller på kne foran deg når du smiler.
Men nå er det logisk. De behandlet deg som om du var spesiell.
-For du er det. -Endelig innrømmer du det.
Det forandrer ikke noe. Du er likevel broren min. Og like irriterende.
Jeg kan ikke dra. Dette er hjemmet mitt. Jeg hører til her.
Du blir tilbudt noe bedre.
Å kjempe og herske over landet! Som alle drømmer om.
Nei. Det er det du drømmer om. Vi andre drømmer om jenter.
Tror du ikke at en leder kan velge og vrake blant jenter?
Hvorfor skulle det ikke være skjebnen din?
Hvis det var meg, ville jeg dratt. Uten å nøle.
Så...du blir med?
Jeg sier ikke at jeg tror deg. Men jeg vil se det med mine egne øyne.
Du er klar.
-Hvorfor sa du aldri noe? -Av frykt for å miste deg.
-Du er sønnen min. -Du vil alltid være moren min.
-Da overtar du. Ta godt vare på ham! -Det sverger jeg på.
Dette er det du ble født til. Det jeg oppdro deg til.
Husk nå hva jeg har lært deg.
Når du tar beslutninger, bruker du dette sammen med dette.
-Du bruker aldri denne! -Jeg får prøve å huske det.
Ingen sønn har hatt en bedre far. Jeg vil at du skal vite...
Jeg er glad i deg.
Du har gitt meg alt hele livet mitt, og jeg vil ikke be om enda mer.
Men...jeg trenger Kay. Jeg vil at han skal bli med meg.
Ja, ja!
-Jeg klarer ikke dette uten deg. -Trodde aldri du skulle spørre.
-Sammen er dere sterkere. -Tiden er inne.
-Si navnet mitt! Hvem skal jeg bli? -Dronning over kongeriket!
-Er du verdig til å være konge? -Det vet du!
-Hva gir du meg? -Udødelig lojalitet.
-Sverg troskap! -Sverg troskap til meg!
-Sverg! Hva sverger du ved? -Eden min?
-Livet mitt! -Ja! Og blodet ditt!
Hvor lærte du det der?
Din far dør, og du forviser moren din. lmponerende.
Stemoren. Jeg er den eneste som har Uthers blod.
Slottet og kongeriket hans skal være mitt.
Så du påkaller meg, Uthers verste fiende.
Du foreslår en allianse og forfører meg-
-før din fars lik er blitt kaldt.
Er ambisjonene dine uten grenser?
-Klager du? -Nei. Jeg er bare nysgjerrig.
-En dronning trenger jo en konge. -Ja.
-Sammen forener vi kongeriket. -Ja.
Vakter! Avreise!
-Jeg skal sende henne bort selv. -Ja.
-Du passer der oppe. Hvor drar du? -Din far hadde mange forbundsfeller.
-Ville du noe eller bare godte deg? -Takk meg for at du får dra i live.
-Jeg gjorde ikke noe for å skade deg. -Nei. Du gjorde virkelig ikke noe.
Du gjorde ikke noe da mor ble myrdet for din skyld.
-Eller da far forviste meg. -Ingen dronning går imot kongen sin.
Og jeg trodde at jeg ikke kunne se mer ned på deg.
Ha en god reise!
Landet er forrædersk.
-Jeg har en melding fra Merlin. -Hva vil han?
Han ber deg besøke Uthers sønn på det gamle slottet Camelot.
-Uthers sønn? -Det var budskapet jeg fikk.
Han har en sønn.
Jeg er den eneste ekte arvingen. Det er Merlins spill. Vi spiller mot ham.
Sto du bak at jeg ble født, har jeg rett til å vite mer om deg.
-Tenk heller på hvem du selv er. -Er du virkelig en trollmann?
Jeg kan gjøre ting andre tror er umulige. Er det trolldom?
Vis meg det, da. Bevis det.
Du sleper meg fra den ene kysten til den andre, men sier ikke noe!
Du spurte hvorfor jeg trenger deg.
-Jeg fikk en visjon om framtiden. -Hva slags visjon?
Menneskeheten i mørke. Det får ikke skje igjen.
Fikk du denne visjonen før jeg ble unnfanget?
Fortiden betyr ikke noe.
Definer deg selv nå, så kan du herske i framtiden.
Herregud...
Det har allerede begynt. Uten en konge blir det blodbad i landet.
-Hva gjør du? -De fortjener en kristen begravelse.
-De er hinsides redning. -Arthur. Si det til ham.
Blir vi her, er vi også utsatt. Glem de døde! De levende trenger oss.
Merlin har rett. Vi må fortsette. Vi kan ikke hjelpe dem nå.
Kom igjen!
-Vi hviler her. -I denne landsbyen? Er det lurt?
Det vet vi snart.
Frykten sprer seg som pesten.
Bli på hestene, og ri videre.
-Vi håpet å få husly for i natt. -Dere er ikke velkomne her.
-Selv om det er en gammel venn? -Merlin? Er det deg?!
-Det var bedre. -Det er for lenge siden.
Alle her blir snart slaktet ned hvis du ikke oppfyller skjebnen din.
-Hva om jeg ikke hadde blitt med? -En fremmed sier at du er en konge.
Det kan ta en natt eller et år. Men du er for nysgjerrig til ikke å dra.
-Tror du at du kjenner meg så godt? -Jeg har fulgt med fra du var barn.
Fortell meg om fødselen min.
Din far, Uther, begjærte en kvinne som het Igraine.
Hun tilhørte en annen krigsherre, hertugen av Cornwall.
Da han ikke klarte å overvinne styrkene hans...
...endret Uther taktikk og tilkalte meg.
Jeg gjorde Uther lik Cornwall, så han fikk Igraine bare for én natt.
-Er jeg av trolldom og voldtekt? -Du ble unnfanget da.
Si sannheten. Ikke prøv å få meg til å tro på magi.
Jeg blåser i hva du tror. Jeg har av- sverget meg kreftene. De har en pris.
-På hvilken måte? -Skal jeg fullføre historien?
-Så Uther ga meg til deg? -Du...var betalingen min.
-Hvorfor ta et barn som betaling? -Riket trenger en ny, suveren konge.
Det kan bli deg, med Uthers blod og Ectors rettledning.
Jeg vet at du har spørsmål.
Men jeg er ved din side, og vi skal finne svarene sammen.
Vi skal bygge opp et land med håp og heder,-
-der frykten er utslettet. Folk skal strømme til langveisfra,-
-på jakt etter det håpets fyrtårn som vi er.
I morgen rir vi til et urgammelt maktsete.
Du kan lede de beste av alle menn i det beste av alle land.
Stol på meg, Arthur.
Arthur!
Jeg kommer!
En av kong Lots speidere. Du setter i gang en krig alt før du er kronet.
Sett dere på hestene. Er du her når de finner ham, blir du aldri konge.
Camelot.
-Det er en ruin. -Romerne bygde det.
Vi skal skape en framtid her.
God plassering, sterkt forsvar og uventet for alle.
Jeg forventet hærer, våpen og tjenere.
-Jeg har vel iallfall penger? -Nei.
-Hvorfor sa du ikke noe om dette? -Da ville du ikke blitt med.
Vi kjemper for livet vårt og for landets sjel. Noen venter.
Camelots store sal.
Hils på de som har sverget lojalitet til deg.
Ulfius. Leontes. Brastias. Pelinor.
Din far var en stor leder. Troskapen vår går nå til deg.
Vi adlyder deg og er klare til å forsvare Pendragon-ætten.
Jeg kjente aldri Uther.
Men kunne han inngi så stor lojalitet, er det en ære å møte dere.
Og jeg skal gjøre hva jeg kan for å rettferdiggjøre troskapen.
Vi er dine tjenere.
Dette er forbundsfellene dine. Fiendene dine er det mange flere av.
-Det nevnte du heller ikke. -Kong Lot av Lothian og Orkney.
Den nye hertugen av Cornwall.
Kongene Nentes, Scotland og Carados. Jeg har kalt dem hit.
Da kan de alle anerkjenne deg som Uther Pendragons sanne arving.
-Hva om de ikke gjør det? -Det må de gjøre.
Her er gemakkene dine Jeg hentet din fars eiendeler hit.
Hvordan var han? Min far.
Ubevegelig.
Er det alt? Jeg spør om en manns liv, og du sier bare ett ord?
-Det er alt du trenger å vite. -Nei. Jeg vil vite alt.
Hva han spiste og drakk. Hvem han elsket. Hva han lo og gråt av.
-Men du sier bare ett ord! -Hvem som helst kan si alt det andre.
Jeg ga deg ene ordet du trenger. Egenskapen du må ta opp.
En ubevegelig styrke.
For fra nå av kommer alle til å utfordre deg på alle områder.
-Du må være overbevist. -Hva om jeg ikke er det?
Du må være det.
-Hva om jeg tar feil? -Du kan ikke ta feil.
Å, én ting til. Uther hadde også en datter. Halvsøsteren din.
Han kroner et barn i en ruin og venter at riket skal bøye kne?
-Trollmannens sinn er forvirret. -Nei, han er listig.
Dette stedet hadde makt en gang. Han tror han kan vekke den.
-Er alt i orden? -Menns spill sliter meg ut.
-Vi rir hardt inn. -Hvis pretendenten har fars kappe...
...skal jeg stikke ut øynene hans.
Er det søsteren din?
-Nei. -Han er Uthers sønn. Jeg har beviser.
Min far hadde ingen ekte sønn. Det vet jeg.
-Det er underlig for meg, men... -Den snakker også!
Den er pen. Den snakker. Men den er ingen arving.
-Vi kan hedre faren vår sammen. -Du kjente ikke faren min.
Se på den. Den overbeviser ikke som pretendent engang.
Du er ikke skapt av kongeblod, men av vanlig jord.
-Hva lovet trollmannen deg? -Han lovet meg ingenting.
-Hvorfor gjør du dette mot meg? -Dette er for landets skyld.
-Dette er min fødselsrett. -Er det nå det?
Vi kan spørre hans mor. Dronning Igraine.
-Du var barnløs. -Jeg fortalte aldri noe.
Det er en annen manns lausunge! Ikke min fars. Det ville jeg visst.
Og likevel gjorde du ikke det.
Er dette den gutten jeg tok fra deg da han ble født?
Ja, det tror jeg at det er.
Dette er Uthers sønn. Min sønn.
Nei. Til helsike med dette.
Tror du at dette er slutten?
Uther ba Merlin gi ham din manns, hertugen av Cornwalls, ansikt.
-Det er ikke mulig. -Nei. Men jeg tror det skjedde.
Da jeg et øyeblikk så på ham, så jeg en annen.
Jeg så Uther.
Jeg forstår det ikke. Hvordan ble du så Uthers kone?
Den natten Uther var hos meg, drepte hans menn hertugen.
Seierherren kan ta offerets kone. Jeg var heldig som fikk leve.
Men du bar på meg. Du ga meg fra deg.
Merlin rev deg ut av armene mine.
-Tenkte du aldri på meg? -Jo. Hver morgen.
Jeg så på alle gutters ansikt i håp om å se deg.
Jeg fikk forbud mot å lete etter deg.
Jeg er så lei for det.
-Arthur? Har du det bra? -Ja.
Hvordan var hun? Hvordan var det?
-Bra. -Er det alt?
Kom. Vi utforsker slottet.
Vi tar en titt her oppe. Kom.
Se på dette.
"Magnus Quintus bygde denne festningen"-
-"i keiser Valentin den andres sjette år ved makten."
-"Han som har begynt, er..." -"...er halvferdig."
-Det ville han ikke sagt nå. -Tenk på hvordan det var.
Og hva det kan bli igjen.
-Har du fulgt etter oss? -Merlins ordrer. For å beskytte deg.
-Eller så jeg ikke skal dra min vei? -Begge deler?
-Hva om jeg prøver å rømme? -Hvorfor, med så mye potensial her.
-Du høres ut som Merlin. -Jeg tror på det han gjør.
Så du fulgte ham blindt før du hadde møtt meg?
Nei, ikke blindt. Noen av oss må ha en sak som er verd å kjempe for.
Merlin har sagt hva som kan bli bygd opp her. Med deg som konge.
-Hvordan blir jeg det over natten? -Stol på instinktene dine.
-Kanskje de ikke er en konges. -Eller så vet du det bare ikke ennå.
Hvem er hun?
Hvem er hun? Hvem er hun?
-Hva driver du med? -Hvem er hun?
Arthur. Dette må du se.
-Det er for din skyld. -Gud hjelpe meg.
Hva gjør vi nå?
Ikke vis frykt. Snakk dristig. Svar dem som deres konge.
Men det er vel i orden? Du har hatt visjoner, så jeg blir konge.
Hvis du dør, forandrer visjonene seg. Skjebnen må man vinne.
Flytt dere! Gi plass for Uthers sønn!
Ingenting blir som før fra nå av.
Dra nå, og redd livet ditt.
Bli her, så mister du alt.
Dere er i undertall. Ikke vær en trollmanns gallionsfigur. Dra hjem.
Snakk, din skjeggløse lausunge!
Dere står i min sal, i mitt rike. Og dere skal vise meg respekt!
Jeg er Uthers sann arving. Sverg troskap til meg, eller betal prisen!
-Er det forstått, din skjeggete tåpe? -Jeg er lei for det.
Hent ham inn.
Det er min sønn. Min eldste sønn. Du drepte ham.
Det var to speidere i skogen den dagen. Den andre så alt.
Han angrep meg.
Nei! Mor!
-Du stopper ingenting med dette. -Jeg er ikke et uhyre.
Jeg gir deg fem morgener. Fem til å sørge. Så drar du din vei.
Men hvis du ikke drar, vil flere bli slaktet ned.
Stopp ham! Stopp ham! Stopp ham...
-Jeg er lei for det. -Merlin! Hva har du gjort mot meg?!
Hva har du gjort mot meg?!
Resync: Xenzai[NEF] www.norsub.com www.undertekster.no www.subscene.com
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com